Ich bin ein Berliner.
Tämä siis on Berliini.
Totaalisen tuhon pelosta syntynyt jaetun lihaksen jyskyttävä syke.
Herra Gorbatšov, kaatakaa tämä muuri.
Murskattu ja tuhkaksi poltettu. Ja noussut tuhkasta kuin Feeniks.
Kuin kultainen enkeli.
Berliiniin tullaan unelmoimaan. Tanssimaan.
Ja rakastumaan.
Ja jotkut lentääkseen tiehensä.
Minä tulin tänne laulamaan.
Lopeta nyt, helvetti sentään.
Tämä on laaja, kaunis aukio. Tilaa riittää meille molemmille.
Kaunis? Oletko tosissasi?
Yhdistetään voimamme. Minä laulan, ja sinä puuhaat tuota.
Tienaamme enemmän.
Okei.
Tulin Berliiniin kuolemaan.
Natalie ja minä ajattelimme viettää kuherruskuukauden Berliinissä,
kunnes hän tajusi rakastavansa veljeäni Rickiä.
Niinpä lähdin Berliiniin yksin.
Se tuntui oikealta paikalta juoda itsensä hengiltä.
Välttelin kaikkea ja kaikkia hintaan mihin hyvänsä.
Berliini eli ja kukoisti,
mutta minä olin aave, eikä mikään koskettanut minua.
Hinta on ihan järjetön.
- Millä minä muka maksan? - Vanessa päättää siitä.
Puhu vain vaimollesi, ja kerro sitten.
Auta minua ymmärtämään saksalaisia.
- Lopeta! Kello on kolme aamuyöllä! - Anteeksi.
- Kuka siellä? - Vanessa teki päätöksensä.
Kiitä vaimoasi, että hän valitsi minut.
Ei minulla ole vaimoa.
- Kuka Vanessa on? - Päivää, herra Lander. Olen Vanessa.
- Jaaha. Minä olen Jared. - Minne tänään ajetaan, Jared?
Kannattaisi siirtyä.
NATALIE SOITTAA
Voi luoja.
Natalie, luojan kiitos. Olen sekoamassa. Hetki vain.
- Sinä syytäsi. Kiitos tyhjästä. - En minä mitään ole tehnyt.
Valitit minusta rouva Gruberille.
Hän on herra Zimmerin paras kaveri, ja ilmoittaa kaikesta neiti Platzille.
- Vielä yksi valitus, ja tulee häätö. - Minä en kestä tällaista nyt.
- Ala painua. - Pidän sinua silmällä. Mikä nimesi on?
- Jared. - Rose. Mitä kuuluu?
Eau de Desire, Guillaumen uusi tuoksu miehille.
Anteeksi, Natalie. Aika erossa on saanut silmäni avautumaan.
Lopeta, Jared. Kuuntele. Menemme veljesi kanssa naimisiin.
Jared?
Vie minut lähimmälle sillalle.
- Mitä hittoa? - Minussa on paljon turvaominaisuuksia.
- Miksi pysäytit auton, Vanessa? - Se tyttö ei ole tämän arvoinen.
Anteeksi vain, mutta hän on lehmä. Olen Berliinistä, puhumme karkeasti.
Hän on lehmä, ja unohdat hänet aikanaan.
- Onko sinut ohjelmoitu näin? - Kun ei ole elämän lahjaa, sitä kadehtii.
Ei, ei, ei.
Ei, ei. Sinun ei pitäisi puhua noin.
Puhu vain sellaista, mikä sinuun on ohjelmoitu.
Ei. Ei, ei.
Älä seuraa minua! Lopeta!
Et sinä enää haudo itsemurhaa.
Kun joutuu universumin arvoitusten eteen, elämä alkaa taas houkutella.
- Mitä sinä haluat? - Näyttää sinulle oman Berliinini.
Nämä olivat elämäni onnellisimpia hetkiä.
Käytä niitä seuraavassa suhteessa jonkun kanssa.
Olet täydellinen.
Kuule.
Haluan kertoa, että olet palauttanut uskoni rakkauteen.
Sitten olen toteuttanut tehtäväni. Siinä kaikki.
Saatana. Ikkunat!
Vanessa!
Ei, ei.
- Olen Vanessa, mikä nimesi on? - Onneksi, olet vielä kunnossa. Anteeksi.
- Mikä on määränpää? - Vanessa?
- Etsitään. - Tässä Jared, kuuletko? Vanessa!
Soittaisit nyt, ole kiltti.
Soitan Vanessasta. Se ei enää puhu minulle.
- Onnistuit sitten. Sain häädön. - Miksi?
Siirtelen kuulemma huonekaluja ja päästän outoja ääniä.
Niinhän sinä teet.
Siirtelen niitä yöllä, koska ei ole mitään tekemistä. En tunne täältä ketään.
Olen vain ääninäyttelijä, joka etsii töitä.
Harjoittelen piirrettyjä hahmoja.
"Voi, Stanley. Taas sinä saatoit minut pulaan."
Auto on teidän. Onnittelut.
Se valitsi teidät.
Tulin Berliiniin juomaan itseni hengiltä.
Mutta rakastuinkin Roseen.
- Mitä nyt? - Tule alas. Haluan näyttää Berliinini!
Hurmaava ja kaikin tavoin välteltävä Rose.
Häivy.
- Kyllä minä maksan, tiedät sen. - Millä? Rukouksellako?
- Mihin laitoit vodkasi, toveri? - Vodka on loppu.
- Viskiä sitten. - Loppu sekin.
- Älä jaksa pelleillä, Mihail. - Sori, ei onnistu.
Sanoit, että muistutan isoveljeäsi.
Näinkö veljeä kohdellaan? Ei ihme, että kuoli.
Ei hän kuollut. Pelastimme hänen henkensä. Minä ja perhe.
Raha ei riittänyt enää viinaan. Hän itki kuin lapsi ja viilteli itseään.
- Nyt hän on töissä Googlella. - Minulla oli oikeasti huono päivä.
- Kuulostat aivan häneltä. - Minä maksan.
Oletko varma? Hän ei ole enkeli, tuo on vain asu.
Kuulit kyllä, hän maksaa.
- Haluatko hyvän karman? - Entä sitten?
Saat minut häpeämään. Enemmän kuin venäläinen toisinajattelija.
Tarjoan vain enkelille viinaa.
Olet oikeassa, Mihail. Viimeisenä mieheltä menee ylpeys.
- Hänen äitinsä palaa ihan pian. - Tai sitten ei. Veli on sairaalassa.
Mutta siirto nyt olisi todella pahasta. Taas uusi paikka ja uusia ihmisiä.
- Hän luulee, ettei enää näe heitä. - Niinhän se on, mutta hän ei saa jäädä.
- Anteeksi. Kanaa? - Kanaa? Kyllä.
Liv. Nizar Raslan, voiko hänen kohdallaan tehdä poikkeusta?
Pikkupoika, jonka pikkuveli on sairaalassa.
- Eikö hän voisi viipyä vielä yhden yön? - Kunpa voisi, mutta ei se käy.
Voimme pyytää, että lastensuojelu ei sijoita häntä uudelleen-
ennen kuin tiedämme äidin tulosta, mutta hän ei voi jäädä tänne yksin.
Hei, kulta. Miten sinulla ei ole oliiviöljyä?
Eihän ruokaa voi laittaa ilman oliiviöljyä, se on kaiken perusta...
- Mitä tämä on? - Tämä on Nizar.
Hei.
Haluatko istua? Istu tuonne.
Haluatko juotavaa? Taitaa olla vain vettä. Etkö halua?
Selvä.
Onko hän turvakodista?
Tästä sinä varmaan tykkäät.
- No, onko? - Ei, löysin hänet kujalta.
Katso tätä.
Voisitko jättää arabian siksi aikaa, että selität tilanteen?
Hän osaa vain arabiaa. Se on ainoa, mitä hän ei ole elämässään menettänyt.
Jääkö hän tänne?
Mennäänkö hetkeksi ulos?
Hetki vain. Okei?
Yöksi vain. Pikkuveli on sairaalassa, ja äiti hänen luonaan siellä.
- Entä isä? - Hän ei tullut mukaan.
Hänet olisi annettu lastensuojelulle, ja silloin kestää ennen kuin äiti saa hänet.
- Hän jää siis yöksi? - Yhdeksi vain. Ei enempää.
Itse olit sairaalassa keuhkokuumeessa kaksi viikkoa. Entä jos käy niin?
Sitä ei huomattu ajoissa. Poika ei elä niin kauan.
Voi tavaton.
Jane, mihin sinä taas itsesi sotket?
Saatko edes tuoda häntä tänne? Voit menettää työsi tämän takia.
- Muista, että hän on tuossa. - Hänhän ymmärtää vain arabiaa.
- Kyllä hän äänensävyt silti ymmärtää. - Mieti nyt, mihin ryhdyt.
Hyvä on, antaa olla. Kiva vieraita on kestitä.
Laitoin sinulle ruokaa. Sitruunassa paistettua kanaa, lempiruokaasi.
Miksi laitoit ruokaa? En pyytänyt ostamaan tätä kaikkea.
En halua kämppääni täyteen rojua.
Anteeksi.
Tosi hyvä tuoksu.
Voi hitto. Olen ollut tosi tyhmä.
- Mitä nyt, kulta? - Unohdin perua sovitun tapaamisen.
Älä suotta peru. Mene vain. Minä hoidan häntä.
En minä voi häntä tänne noin vain jättää. Hän ei tunne sinua.
Osaan huolehtia pienestä pojasta. Mene pitämään hauskaa.
- Miksi se on sinulle niin tärkeää? - En tiedä. Hauskanpito on tärkeää.
- Kun elät tällä tavalla. - Millä tavalla minä elän?
Niin suuren surun ympäröimänä.
Muutit tänne Berliiniin asti. Teet aina töitä, et nuku, et syö.
Käsittelet asioita, jotka eivät ole hallinnassasi.
Siksi ajatus hauskanpidosta ja jonkun tapaamisesta on loistava.
Selvä. Tapaan jonkun,
muutan takaisin Lontooseen ja synnytän pari lapsenlasta.
- Saisit iloisempia Facebook-päivityksiä. - Aivan, juuri niin.
Haluan, että vartut aikuiseksi.
Tiedän, että työsi täällä on todella jaloa ja hyvää tarkoittavaa,
mutta sinä pakenet jotain.
En minä pakene. Tätä on todellisuus. Tämä on Berliini.
Tällaista elämä juuri nyt on.
Ja vaikka muu maailma leikkii tietämätöntä, näin se vain on.
Kukaan ei leiki. Jane, elämä on lyhyt!
Se menee vilauksessa ohi. Älä tuhlaa sitä kaikkea tähän.
Selvä.
Arvaa mitä? Minä menen ulos.
Nizar. Menen tunniksi ulos.
Voit olla täällä äitini kanssa. Saat syödä ja voit katsoa piirrettyjä.
Sitten palaan, tunnin päästä.
- Jos hän menee paniikkiin... - Minä soitan.
Veljellesikö?
- Saako tulla? - Saat.
Oliko sinulla hauskaa?
Ihan kivaa.
- Haluan vain, että olet onnellinen. - Älä viitsi nyt, äiti.
Kyllä, nyt. Tuo poika...
Nalkuta mistä haluat, mutta älä hänestä.
Samaa hänen äitinsä haluaa hänelle. Sen näkee hänen kasvatuksestaan.
En koko elämäni aikana, en myöskään ennen sinua,
ole ollut varmempi olemassaoloni syystä.
Olen hyvin ylpeä sinusta.
Odota. Voitko pidellä tätä?
- Toki. - Kiitos.
- Olisiko nyt hyvä hetki kertoa nimesi? - Olen Sara.
Damiel.
- Mistä olet kotoisin, Sara? - Israelista.
- Entä sinä? - Olen berliiniläinen. Ainakin huomiseen.
- Nyt en ymmärrä. - Olen saanut tarpeekseni.
- Miksi? - Se on aika pitkä tarina.
No, minulla on aikaa.
- Onko sinulla kämppää? - Onko sinulla?
Mitä tuossa sanotaan?
- Mitä se tarkoittaa? - "Tämä talo oli ennen eri maassa."
- Olemmeko Itä-vai Länsi-Berliinissä. - Ehdottomasti lännessä.
Voitko näyttää Berliinin muurin?
- Olet sen päällä. Tunnetko? - En.
Nyt tuntuu.
Hei. Saanko Chardonnayta? Kiitos.
- Miten hurisee, mimmi? - Oletko tosissasi?
- Tuoko on iskulauseesi? - Miksei?
Sinussa on tyyliä.
Korkealuokkaista.
- Olet varmaan joku huippuosaaja. - Ei, amerikkalainen vain.
- Saanko istua? - Onko minulla sanansijaa?
- Mitä? - Tuo maksoi liikkeellesi 50 vuotta.
Mille liikkeelle? Minulla ei ole töiltä aikaa sellaiseen.
Sitä paitsi monella naisella on puku, vanhus.
En minä niin vanha ole. Ja sinä olet hauska daami.
Älä sano minua daamiksi! Muuten tulee oikeita ongelmia.
- Jos en sano, voimme siis olla ystäviä? - Ykköspesä, etkä ole tarjonnut mitään.
Meilläpäin ykköspesä on suudelma.
- Oho. Tuo oli odottamatonta. - En lupaa mitään.
- Miksi minä? - Älä ole vaatimaton. Et ole hullumpi.
Puhutaanpa nyt sinusta.
- Mitä? - Puhutaan sinusta.
Selvä peli. Kuten vain haluat.
Mikä nimesi on?
- Piti puhua sinusta. - Olet sinä melkoinen.
- Voin keksiä mitä vain, sama kai se. - Kaikki on samantekevää.
Hyvä on, valitsen jonkun. Miten olisi...
- Heather. Sano Heather. - Ei sitä.
- Miksei? - Minulla oli tytär nimeltä Heather.
- En saanut tutustua häneen. - Ja minulla on isä. Mikä sattuma.
No jaa.
Ihan uteliaisuudesta, millaisiksi arvioit onnistumismahdollisuutesi?
- Sanotaan puolet. - Puolet?
Olet sinä lurjus, uskotko tosiaan niin? Puolet?
Ainahan se on puolet. Joko niin käy tai sitten ei.
Joko minua onnistaa ja saan sinut huoneeseeni.
Ja rakastelen kanssasi kiihkeästi. Tai sitten saan leikkiä yksinäni.
Minulla ei ole mitään kristallipalloa. Joko tai ei.
Niin kai. Hyvä ajatus.
Kenen tai minkä takia olet nyt täällä?
- Haluatko listan? - Toki. Lento lähtee vasta aamulla.
Ahaa.
Pidän sinusta tosiaan, Heather.
Kaikki naiset, jotka ovat minusta koskaan välittäneet...
Olen aiheuttanut heille kärsimystä ja tuskaa. En halua tehdä niin enää.
Anteeksianto ei taida olla vahva puolesi.
Ei todellakaan.
- Aloita antamalla itsellesi anteeksi. - Noin pappinikin sanoo.
Eniten kaduttaa, että sain aikoinani lapsen, enkä saanut tutustua häneen.
- Miten niin "sait lapsen"? Miten? - Olimme nuoria ja saimme lapsen.
Hän häipyi lapsen kanssa.
Mitä sanoisit tytölle?
Mitä sanoisit, jos hän kävelisi tähän kämyiseen hotellibaariin?
Istuisi tähän, katsoisi sinua ja sanoisi:
"Isä, annan anteeksi, jos annat yhdenkin hyvän syyn."
Mitä sanoisit?
- Mitä sanoisit? - Arvaa, mitä tein vuosikaudet?
Minä kuvittelin.
Seisoin kadunkulmassa ja katselin ohikulkijoita.
Näin jonkun tyypin, joka piti pikkutyttöä kädestä.
He tulivat luokseni, ja se pieni tyttö oli tyttäreni, ja hän sanoi:
"Hei, isä."
Minä nostin hänet ilmaan ja halasin, ja sanoin: "En tiennyt, missä olet."
"En löytänyt sinua. Rakastan sinua niin. Olen kaivannut sinua aina."
"En voi uskoa, että olet siinä."
Kuulin hänen sanovan: "Isä, olenko vieläkin maailman söpöin tyttö?"
Ja minä sanoin, että kyllä sinä olet.
"Olen kaivannut sinua niin kovasti."
"Isä, niin minäkin sinua."
Tämä aihe olikin tässä.
- No, missä jatketaan? - Mitä?
Tätä. Minne nyt mennään?
- Huoneeni on 423. - Selvä, nähdään siellä.
Hei. Tule sisään.
Mitä nyt?
Kaikki hyvin?
En tiedä enää, haluanko.
Ahaa. Ei se mitään, voidaan vain...
Ei sinun tarvitse tehdä mitään. Okei?
Tulin baariin, koska halusin naida.
- Ei meidän tarvitse naida. - Haluatko, että lähden?
En minä sitä halua.
- Ollaan ihan vain. - Selvä.
ANNAN SINULLE ANTEEKSI, ISÄ
Onko sinulla unelmia? Asioita, joita haluat tehdä elämässä.
Kuten kaikilla. Haluan kiertää maailman.
Kuten kaikki. Entä muuta?
Haluan laulaa Maoa Parkissa. Isä kertoi siitä.
- Se on ihannepaikka muusikolle. - Vai niin.
Entä sen lisäksi?
Haluan löytää talon, joka kuului eräälle läheiselle.
- Missä se on? - Rickestrasse 24.
Ehkä voit nukkua tänään siellä, ystäväsi luona.
Ajattelin, että voisin nukkua täällä.
Ei.
Hyvä on.
Kiitos kiertoajelusta. Oli tosi hauskaa.
Niin minullakin.
Anteeksi. Puhutko englantia?
Missähän on Friedrichscheisse...
Günther.
- Et sinä osaa karttaa lukea. - Sinä eksyt heti ovella.
Hienoa. Aivan mahtavaa.
Anteeksi.
- Nico. - Louise.
- Onko tämä tyypillistä Berliiniä? - Ei.
Mikään ei ole tyypillistä Berliiniä.
Haistatko?
Kaalia, palanutta hiiltä, hieman saippuaa.
Muutaman vuoden päästä tämä on poissa.
Isoäitini asui täällä.
Ihanko totta?
- Mikä hänen nimensä on? - Estelle. Estelle Singer.
Rudi, David, Shula ja Selma.
Hän jäi henkiin. Nyt hän on 95.
Hän halusi, että käyn kuvaamassa.
Kuinka voit tulla kaupunkiin, jossa on niin pahoja muistoja?
Ei minulla niitä ole.
Kuule.
Minulla on illalla viimeinen keikka ennen lähtöäni. Tuletko sinne?
Kulta! Kulta! Rauhoitu nyt!
Ei se niin kamalaa ollut. Rauhoitu.
- En minä tarkoittanut. Tule nyt. - Anna minun olla, kusipää.
- Ala painua sitten! - Voisitteko olla hiljaa?
Oletko ihan sekopää? Tule minun mukaani.
Laitan sinulle kahvia.
Mikä häntä vaivaa?
Hän on ollut täällä jo kaksi päivää.
Vielä päivä, niin hautaan hänet.
Katsotaan, miten käy.
Mitä aiot tehdä?
En tiedä.
Kyllästyttää hänen riitelynsä.
Ja... Niin.
En tiedä, mitä tehdä.
Voi toista.
Tervetuloa berliiniläispesulaan, jossa kaikki puhdistuu tuokiossa.
Äläpä hätäile.
Ei noin kaunista mekkoa voi laittaa koneeseen.
Se on likainen.
Älä nyt. Se menee pilalle.
Ihan sama.
- Ihan puhtaalta näyttää. - Ei se ole likainen.
Se pitää vain korjata.
Tässä. Et voi kulkea alasti.
Tulin tänne ensimmäisiin kuvauksiin.
Luulin, että tämä olisi suuri läpimurtoni.
Siellä ei ollut muita kuin kuvaaja.
Olen niin tyhmä.
Ei se sinun vikasi ole.
Hän käski riisua mekon.
- Entä sitten? - Juoksin ulos ja kaadoin kameran.
Toivottavasti se oli lempikamera.
Tässä kahvia, pikkuinen.
Tervetuloa berliiniläispesulaan, jossa kaikki puhdistuu tuokiossa.
- Onko täällä aina näin täyttä lauantaisin? - Berliinissä? Jopa paavi saattaa tulla.
Mutta täällä pitää pestä jotain.
- Anteeksi, näytät vain niin... - Tulin juhliin.
- Pidätkö juhlat? - En.
Ystäväni Andres Caracasista antoi tämän osoitteen,
ja sanoi, että täällä tapahtuu tänä iltana.
Ystäväsi Andres Caracasista taisi vedättää sinua.
Ei suinkaan. Andres ei ole koskaan väärässä.
- Tekikö hän sinulle pahaa? - Ei, hän...
Minä...
Hän vain toisteli auttavansa minua.
Olen aina miettinyt, mitä tekisin sellaisessa tilanteessa.
Aika tuntuu hidastuvan.
Hän alkoi karjua, ja minun oli pakko päästä pois.
Mitä oikein odotit? Miehet jahtaavat naisia. Se kuuluu pelin henkeen.
Sinunlaistesi naisten takia he luulevat voivansa tehdä, mitä huvittaa.
Etkö usko sisaruuteen?
En minä sitä liikettä ymmärrä. Mutta tietenkin uskon sisaruuteen.
Kunhan emme rankaise viattomia miehiä.
Niin, se saakelin lehmä ensi-illassani.
Katson, ettei hän saa töitä enää mistään.
Tervetuloa pesulaani.
- Tervetuloa pesulaani. - Aivan. Saako tälle tehtyä jotain?
- Tunnenko sinut jostain? - Et.
- Hän on se vonkaajaohjaaja. - Aivan. Antonio, Artenio...
- Artemis. - Artemis Serac!
Minua syytettiin, mitään ei näytetty toteen.
- Naisia oli kyllä aika määrä. - Noin 20, jotka sanoivat samaa.
Mitä se sinulle kuuluu?
Koska poikaystäväni hakkasi minut. Olen väsynyt sinunlaisiisi miehiin.
Mitä sinä itse teit? Kuinka provosoit häntä?
Mitäkö hän teki? Mikään ei anna miehelle oikeutta lyödä naista.
Olen samaa mieltä. Olen feministi. Rakastan naisia. Äitini oli nainen.
Olen tehnyt paljon naisten eteen. Kaikki avustajani ovat naisia.
He käyttävät minua hyväkseen, koska minulla on rahaa ja valtaa.
He yrittävät kiivetä urallaan minun avullani. Minä tässä uhri olen.
- Minä en laadi sääntöjä. - Sinä vain nautit niistä.
Rakastan miehiä, jotka avaavat ovia, antavat kukkia ja tuoksuvat erämaalta.
- Erämaalta? - Mutta sinä olet säälittävä.
Olet dinosaurus, joka kuolee pian sukupuuttoon.
Olettepa te kamalia.
Niin voimaantuneita.
Onko tämä lesbopesula, jossa miehet ripustetaan kuivumaan?
- Minä soitan taksin. - Kiitos. Ulos.
Hyvät naiset.
Andres.
Tiesin, etten joutuisi pettymään.
- Ystäväsi Caracasista? - Niin, ystäväni Caracasista.
Annetaan mennä!
Katsokaas!
KOURAISIN HÄNTÄ PILLUSTA
Terve, veli.
Hei, ystävä.
- Montako näitä saa ottaa koneeseen? - Minne matka?
- Miamiin. - Kaksi pakettia.
- Näitä ei saa Miamista. Anna neljä. - Sanoin kaksi.
- Ei, neljä. - Sanoin kaksi.
Älä nyt, Gorbatšov. Anna nyt ne neljä. Niitä ei saa sieltä.
Sanotko minua Gorbatšoviksi? Oletko kunnossa?
50/50.
Tapasin viime yönä erään hyvin erityisen tytön.
- Mitä tapahtui? - Jestas.
Olin tehdä elämäni suurimman virheen.
Mitä sitten teit?
- En tehnyt mitään. - En saa tolkkua puheistasi.
- Mitä sanoa? Minulla ei ole vastauksia. - Voin minä sinulle antaa neljä.
Spasibo.
- Miten perhe jaksaa? - Ihan hyvin.
- 120. - Tässä tupakoista.
Ja tarjoa vaimollesi illallinen huomenna minun laskuuni.
Mitä helvettiä. Elämäni suurin tippi.
No mutta sepä kiva.
Pidä huolta, veli.
Vieläkö palaat?
Pidä huolta, James. Hyvää matkaa, ystävä.
Hei, söpöliini.
- Elämä on kamalaa, vai mitä? - Anteeksi, en osaa paljon englantia.
- Täällä riittää juotavaa. - En halua juoda, haluan vain...
Haluan nätin tytön.
Seis, seis. Mitä tämä on olevinaan?
Tässä virkamerkkini. Tiedät pelin hengen.
Anna tulla, Frosch. Noin 40, vatsakas.
- Entä jos hän on täällä? - Lähetät hänet ulos.
- Jaa, noin vain? - Noin vain.
Emmekö enää olekaan ystäviä?
Tytöt, minne se arabi meni?
- Mikä arabi? - Laila, älä heittäydy hankalaksi.
- Sinun on paras mennä. - En voi.
- Okei, mistä on kyse? - Ei seksiä, kiitos.
- Mitä muutakaan? - Eilen illalla...
- Tarvitsen vain... Mitä se on? - Pelimerkkejä.
Kolme merkkiä, 50 euroa. Yksi merkki, enintään 20 minuuttia.
- Ei mitään seksiä. - Sama hinta.
Etsimme arabia.
- Onko luonasi joku? - Ei.
- Mutta? - Ei muttia. Haisen, pitää peseytyä.
Voit tulla esiin.
Älä huoli, ei seksiä.
Mitä sinä piileskelet?
Etkö luota minuun?
Hyvä on.
Mikä budjettisi on?
Budjetti.
Pakko hänen siellä on olla. Joku näki hänen menevän sisään.
Ei hän ole.
- Pitääkö hankkia etsintälupa? - Mistä on kyse, Tony?
Kolme nuorta heitti soihtuja vastaanotto- keskukseen.
Kaksi pakolaista lähti perään.
- He saivat kiinni yhden, 15-vuotiaan. - Entä sitten?
- Hän on vielä elossa. - Ei olisi hyvä löytää häntä täältä.
- Missä kotisi on? - Sitä ei ole enää.
- Kai sillä silti nimi on? - Koti.
- Oletko maassa laillisesti? - Aivan laillisesti. Olen naimisissa.
- Onnenpoika. - Saksalaisen tytön kanssa.
Kukaan ei ole täydellinen.
Minä iskin sitä poikaa.
Poikaa veitselläni.
- Miksi? - Hän yritti polttaa kotimme.
Se oli itsepuolustusta.
Nyt käsket hänet ulos.
Siitä ei ole kovin kauan, kun tuo paska osti klubisi. Muistatko?
Autoimme silloin pulassa olevia.
Joskus pulassa olevat saattavat meidät pulaan.
Jos hänet löydetään, olemme pulassa.
Et sinä.
Nuori kuoli juuri sairaalassa.
Entä jos hän on syytön. Olet väärällä puolella, Frosch. Aina.
Tiedän. Koska isä ei rakastanut minua,
ja se tekee minut vihaiseksi.
Ja niin surulliseksi.
Mitä?
- Mitä kello on? - En tiedä, jotain seitsemän.
Rauhoitu, olet turvassa. Mitä?
- Vaimoni, lapseni. - Mitä? Mistä sinä puhut?
Et voi mennä nyt. Jos pakenet, sinua pidetään syyllisenä.
Minä olen syyllinen.
Kiitos.
- Etsimme vieläkin epäiltyä. - Selvä.
Saisinko nähdä paperinne? Hyvä herra?
Kiitos.
Tämä on Sara. Antakaa hänelle juotavaa.
- Sara, tulen ihan kohta. - Minne sinä menet?
Kiitos.
- Anteeksi, onko kaikki hyvin? - Juu, ei tässä mitään, kiitos.
Anteeksi.
Riitelin juuri poikakaverin kanssa, mutta nyt on jo parempi.
Niin, sellaistahan sattuu.
Isän piti hakea minut kahdeksalta.
- Mitä kello nyt on? - Yhdeksän.
No. Sellaista nyt vain sattuu.
- Haluatko kaljan? - Haluan.
Juuri mitä kaipasin.
Ei. Sinä olet alaikäinen.
- Niin, mutta 16. - Aivan.
Siksi et saa juoda.
Saksassa 16-vuotiaat saavat juoda.
Saavatko? Ei kai.
- Ihan tosi? - Olen 16.
Vau.
Senkin hunsvotti. Sinulla on synttärit.
Annan sinulle halin.
- Paljon onnea. - Kiitos.
Mikä poikakaverisi nimi oli?
Thomas.
- Saksalainen? - Niin.
- Oliko sinulla tyttöystäviä? - Mitä?
Ennen poikakaveria.
Oli minulla muutama.
- Tykkäsitkö siitä? - En suorastaan.
On kivampi suudella poikia.
- Mistä tiesit sen? - En tiedä, se vain tapahtui.
Minä en tiedä, haluanko suudella miesten vai naisten kanssa.
Täytyy kai sitten kokeilla molempia.
- Mutta miten? - Menet vain pyytämään. Helppoa.
- Voisitko sinä suudella minua? - Anteeksi mitä?
Jos voisit suudella minua. Haluan kokeilla sitä miehen kanssa.
Tiedätkö mitä, kultu? Oikeasti edessäsi on kyllä nainen.
- Joten se ei toimi. - Niin, mutta...
Sinähän olet mies.
On se vähän mutkikkaampaa.
Synttärilahjaksi.
- Ei, enpä usko. - Miksi?
Olen juonut ja polttanut koko yön. Se inhottaisi sinua.
No yksi sitten.
No?
En tiedä.
Mutta otan sen silti synttärilahjana.
Hyvä niin.
Pitää vissiin häipyä.
Muista. Sellaista sattuu.
Anteeksi, oletko nähnyt ruskeatukkaista tyttöä?
- Onko tuo kahvia? - On. Ota siitä.
Hän muuten kuolee lopussa.
- Aika outo paikka, eikö vain? - On.
Ei kiitos.
Minä olen nyt viimeinen mies elossa.
Ainoa, joka saa nähdä, kuinka kaikki päättyy.
- Hei, Jeremy. - Lempiasiakkaani. Vielä Berliinissä?
Olen. Miten meni?
Ihan hyvin, ja nyt puhutaan jatko- osasta.
Leffa kertoo maailmanlopusta, tapan siinä noin 70 miljardia ihmistä.
- Kuinka siihen tehdään jatko-osa? - Tehdään sama leffa, mutta eri lailla.
- Kuuntele, Jeremy. En... - Kai haluat tienata supersankareilla?
- Suututtaako heitä, etten ole siellä? - Ehkä vähän, mutta kuka piittaa.
Panit tähän kaksi vuotta elämästäsi. Pitäisikö vielä projektoria pyörittää?
Ainakin olen uupunut, se on varma. Järki on lähdössä.
Burke, mene ulos ja tapaa ihmisiä. Tee Berliinissä mitä huvittaa.
Pitää lopettaa. Mieti supersankarirahoja. Rakastan sinua.
Vai rakastat? Kiitos, Jeremy.
Jeremy. Kuuntelisit minua.
Mitä sinä teet, Anna? Tule.
- En halunnut häiritä sinua. - Se oli aivan mahtavaa.
Tuo... Sinulla on ihana ääni.
Todellakin. Kiitos.
- Ystävällistä. Vai mitä, Lucinda? - Minä olen Burke.
Katarina.
Loit kokonaisen maailmankaikkeuden. Kiehtovaa katsottavaa.
Kiitos.
Seuraavaan näytökseen on vielä vähän aikaa, jos haluat istahtaa.
Juu, miksei?
- Oletko täällä käymässä? - Olen kyllä. Huomaako sen?
Paikalliset eivät juuri käy täällä, lähinnä turistit vain.
Tämä on kaunis paikka. Valitsit hyvän paikan.
- Mistä olet kotoisin? - New Yorkista. Entä sinä?
Vähän kaikkialta. Vietin kauan Amsterdamissa. Huono avioliitto.
Vanhemmat kuolivat. Tulin Berliiniin vähän kuin syntyäkseni uudestaan.
Berliini on kaupunki, joka tietää siitä asiasta yhtä ja toista.
Niinpä.
Isäni varttui täällä. Hän valmisti kenkiä pikku puodissa tuossa lähellä.
Kauniita, käsintehtyjä kenkiä.
Jotka kestävät läpi elämän, jos niistä pitää huolta.
Sitä filosofiaa ei enää paljon näe. Hän oli sellainen.
Oikea taiteilija.
Kauanko olet tehnyt nukketeatteria?
- Minä sanon sitä teatteriksi. - Teatteria, anteeksi.
Jokusen vuoden.
Se strutsi. Oli mahtava nähdä, kuinka lapset ihastuivat siihen.
Se on monessa näytelmässä.
"Lucinda merellä." "Lucinda tapaa strutsikuninkaan."
Suosikkini on "Lucinda Irlannin-lomalla", ja nyt "Lucinda Berliinissä".
Lucinda on salaa rakastunut kirahviin nimeltä Roman de Clef.
Kuinka tiedät hahmoista niin paljon? Keksitkö vain kaiken?
Tämä on matka niiden seurassa. Siinä menee aikansa.
Yritän antaa niille inhimillisyyttä ja arvokkuutta. Kuka muukaan sen tekisi?
Huomaavatko lapset sen?
Lapset ovat avoimin ja rehellisin yleisö.
Niin.
- Aikuiset, taas... - Ei aleta edes puhua aikuisista.
- Lapsille voi näyttää maailman. - Tunnetko täyttymystä?
Terve.
- Mitä tarkoitat? - Siis taiteesi ja elämäsi suhteen.
Kyllä. En kaipaa tai halua mitään muuta.
Toivottavasti voit sanoa samoin.
Voin minä.
Täytyy aloittaa taas esitys.
Sinulla näyttääkin olevan jo katsoja.
Tästä tulee mahtava esitys.
En ymmärrä sinua.
Minäkään en puhu saksaa.
Pidä hauskaa.
Monikaan ei halua puhua nukeistani.
Paras osa reissuani tähän saakka.
Tarvitsin sitä, joten kiitos. Nähdään.
Olisiko mahdollista puhua lisää? Voisin tarjota sinulle ja Lucindalle illallisen.
- Se ei syö paljon. - Meille jää sitten enemmän.
Oli hauskaa vain puhua kanssasi ja nähdä esitys.
En tiedä, tuntuu vain...
- Kiitos. - Käyn kahvilassa Rosenthaler Platzilla.
Rosenthaler Platz.
Kiva.
Mahtava esitys. Menkää katsomaan.
Tästäkö kaikki taas alkaa? Eheyden ja ihmisyyden tunne.
Että rakkaus on mahdollista. Että kaikki on mahdollista.
Ensin on pelkkää tuhkaa, ja nyt, kun vähiten aavistaa,
on taas Eedenin puutarhassa.
Hei, äiti. En halua tavata häntä. Hän ei osaa olla kunnolla.
Miten niin en tykkää kenestäkään? Olen 32, aikaa riittää.
Ei, äiti. Kuuntele nyt.
Äiti, pyöräni on varastettu. Pitää lopettaa.
Saatana.
Yasil, missäs skootterisi on?
Voimme opettaa pysäköimään paremmin.
Anteeksi, että myöhästyin.
Ensi kerralla tulee potkut. Teen tämän vain setäsi vuoksi.
Tiedän. Kiitos tilaisuudesta.
Ota tänään numero kahdeksan.
Vanhojen kulttuurien museo.
Sitä sanotaan yleensä "Raskaana olevaksi osteriksi"-
tai "Jimmy Carterin hymyksi".
- Oletko amerikkalainen? - Mitä?
- Oletko amerikkalainen? - Juu, olen.
Paljon poliiseja. Oletko käynyt Turkissa?
Istanbulissa poliiseja on joka kulmassa, silti ei ole turvallista.
Nujertavat vain oppositiota terrorismin varjolla. Seuraatko tapahtumia siellä?
Anteeksi, onko pakko puhua? Olisi kiva, ellet puhuisi.
Anteeksi. Vanha tapa vain. On kiva puhua asiakkaiden kanssa.
Olen oikeasti toimittaja. Paikalliset, alueiden sosiaalinen muutos, pakolaiset.
Suuri kuva ja yksityiskohdat.
Yksikään lehti ei palkkaa minua, ellen kirjoita isoja juttuja.
Kuten ravintolan avajaisista Neuköllnissä. Ymmärrätkö?
Olen muuten Yasil. Mikä sinun nimesi on?
- Greg. - Hauska tavata. Onko huono päivä?
Todellakin.
Muistutat ekaa poikaystävääni, hänkin oli vähän nörttimäinen.
Ja sinä ekaa tyttöystävääni, joka ei koskaan ollut hiljaa.
Pidätkö filosofiasta? Minä luin sitä yliopistossa.
"Epärehellisessä maailmassa ei voi elää rehellistä elämää."
- Puhutko saksaa? - En, opettelin tuon ulkoa.
- Kuuluuko filosofia työhösi? - Ei, olen IT-insinööri.
Sillä on helpompi tienata rahaa. Mutta pidän vieläkin filosofiasta.
Aamulla...
- Onkohan vaikeaa olla koditon? - Mitä tarkoitat?
Olet turkkilainen Saksassa.
On minulla silti koti. Olen saksalainen. Vähän turkkilainen, mutta silti.
Tarkoitan, että jos yhtäkkiä-
ei olisi kotia lainkaan. Koska päättää viimeinkin olla rehellinen itselleen.
Se olisi korkea hinta. Rehellisyys itseä kohtaan pitää palkita.
Niin. Sellaista tapahtuu kai vain saduissa.
Kyllä, mutta ei aina vain niissä.
- Ja me elämme niitä hetkiä varten? - Niitä varten juuri.
- Jatka matkaa. - Mitä helvettiä se oli?
He saavuttavat!
- Pois alta! Anteeksi! - Lehmä!
Pois alta!
- Karistinko heidät? - En tiedä.
- Vie minut lähetystöalueelle. - Mitä? Pitää soittaa poliisille.
Ei. Ole kiltti, aika on vähissä.
CALAMARIBON TASAVALLAN LÄHETYSTÖ
Yasil, älä koskaan luovu unelmistasi.
Tajuatko?
Kiitos.
Olet hyvä kuski.
HUIPPUSALAISTA NSA
Mitä kuuluu? Kuuluuko hyvää?
Kenen vuoro?
Kuka haluaa laulaa? Sinä punaisessa nahkatakissa.
Aplodit punaiselle nahkatakille!
- Voinko antaa tämän? Toinen biisi. - Et kai käy kalliiksi?
Mikä nimesi on? Moikatkaa Saraa.
- Mistä tulet? - Tel Avivista.
- Sara on Teneriffalta! - Tel Avivista.
Anteeksi, Tel Aviv.
- Löysitkö sen? - "Party Town"?
Hei, olen Sara.
Olen ollut täällä vain kaksi vuorokautta, mutta tunnen itseni jo osaksi Berliiniä.
Mutta joskus tuntuu yksinäiseltä, kuin kukaan ei kuulisi tai näkisi.
Kun niin käy, katsokaa ympärillenne. Ehkä joku kuuntelee.
Minun tapauksessani se oli enkeli, jolla oli siivet ja kaikki.
Minua taisi onnistaa.
Tämä laulu on kaikille enkeleille keskuudessamme.
Siivillä tai ilman.
Suomennos: Sami Siitojoki